![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEh4qtxQl8J1I7pk-pkHye9yNF_h-p7hlW2WWz74bVb2Ub6wHU8D7GZtjyZLf1ZpXOAk7ImxS__tJYJAM8oBD_HX9I21QpzBOQMwIDZ0k-D_vnEPL6MNxYAt8UsB9AphV2SBoqmPInx6kqdIBwIU9Y5Wij_yls_StyroPzjmQSe1rVNKLJNbDYzK5fYmuiY/s1600-rw/1a%20150.jpg)
Risto Vasilevski Nakolets, 31. januar 1943. –
Hram iz hrama I pre nego što je srastao
sa zemljom i vinuo se u nebo, bio je podignut u glavama majstora, bio nošen u rukama ktitora, i imao mesto na svom budućem pročelju.
I sva je gradnja tekla iznutra: iz srca ktitora, iz grudi graditelja, iz duše vernica koje su punile kotarice i hranile njegove zidove i svodove.
Čak je i glava žrtve koja je uzidana u temelje bila odabrana ranije, samo što nije znala koliko je važna za njegovu čvrstinu i dugovečnost.
Ali tek kada je izašao iz nutrine, kad je izneo na čistinu ono pre i ono posle, videla se sva njegova lepota.
|
Szentély a szentélyből Mielőtt még a földdel
összenő és az égbe nyúl, a mesterek fejében már
felépült, az adományozók kezükben hordozták és elfoglalta jövőbeli méltó helyét. És minden munka belülről
fakadt: az adományozók szívéből, az építészek melléből, a hívők lelkéből, akik a kosarakat töltötték és falait, boltozatát táplálták. Még az alapokba épített áldozat fejét is eleve kiválasztották, csak éppen nem tudta, szilárdságát, tartósságát
tekintve milyen fontos. De teljes pompájában csak minden előzmény és utólagos simítások felszínre kerültével
ragyogott. Fordította: Fehér Illés
|
Izvor.
http://antonijevi.blogspot.com/2011/11/risto-vasilevski.html
Nincsenek megjegyzések:
Megjegyzés küldése